Til lederen af Tilmeldingssekretariatet, Princeton.
Den vigtigste person i mit liv...
var Moder Teresa, som hjalp mig med at få bugt med min arrogance...
over mine 1.600 SATpoint Og mit National Meritstipendium.
Den mest betydningsfulde person i mit liv lærte mig at sige...
"aloha."
Til lederen af Tilmeldingssekretariatet, Princeton...
fra Cristina Moreno.
Den vigtigste person i mit liv: min mor. Uden tvivl.
Jeg tror, jeg har arbejdet hen imod dette essay...
lige siden den dag for 12 år siden i Mexico, hvor min far forlod os.
Min mor var så opsat på at beskytte mig...
at hun ikke ville have, at jeg så hende græde.
Det gjaldt om...
at få det overstået så hurtigt og diskret som muligt.
Jeg var så opsat på at beskytte hende...
at jeg aldrig viste, at jeg kunne høre hende.
Min mor og jeg blev boende i Mexico, så længe det var muligt...
så jeg kunne få et forhold til alt det latinamerikanske.
Omsider indså hun dog, at der kun var én ting at gøre:
At rejse til Amerika.
"En tåre.".
"Kun én."
"Så sørg for, at den bliver dybtfølt", sagde hun.
Hun blev mit Mexico.
Da min ansøgning jo er offentligt tilgængelig...
vil jeg nøjes med at sige, at vores rejse ind i USA foregik på...
økonomiklasse.
For at kunne opdrage mig ordentligt...
havde min mor brug for at føle sig omgivet af sin egen kultur.
Så vi rejste gennem Texas...
som kun var 34% latinamerikansk...
til Los Angeles...
som var 48% latinamerikansk.
Et øjeblik var vi fortabte i fremmede omgivelser...
men så drejede vi om hjørnet og var hjemme igen.
Min mors yndlingskusine Monica gav os husly.
I løbet af de næste seks år...
var der ingen af os, der vovede sig ud af det nye fællesskab.
Min mor havde to job Og tjente 450 dollars om ugen.
Vi gjorde hver især alt for at få hverdagen til at hænge sammen.
Vi var trygge og lykkelige.
Hvis bare jeg kunne være blevet ved med at være seks år.
Men jeg blomstrede op...
Og da en drengehånd ved mit første bal...
bevægede sig fra...
min ryg og ned på min numse...
stod det klart, at min mor måtte sige aftenarbejdet op...
for at kunne holde øje med mig.
Få dage senere var hun på vej til en jobsamtale.
Hun var nødt til at tjene 450 dollars om ugen på et enkeltjob.
Og det betød, at hun, efter alle de år i Amerika...
omsider måtte bevæge sig ind i et fremmed land'.
Hallo?
Goddag. Vi har en aftale med mrs. Clasky.
Godt, I kunne komme.
Gå bare ind. Hoveddøren står åben, og vi er omme i baghaven.
Og kald mig endelig Deborah.
Det var godt, hun havde ventet...
for nu var hun ikke længere så skræmt.
Der var ingen ben i at skulle arbejde for angloamerikanere.
Det var jo bare et job.
Det hvide Amerika kaldte.
Hun skrævede over kulturkløften.
Skete der noget?
Bare rolig, jeg er ikke vred.
Jeg har længe villet hænge noget op, så folk ikke går ind i den.
Men det, man kan købe, er så grimt, så jeg bestilte noget speciallavet.
Men nu laver jeg bare noget selv...
men hvad nytter det, når du har næseblod?
- Ti stille, Deborah. - Nemlig, mor.
- Der er ingen isposer. - Bare tag noget frossent.
Hold den her på.
Værsgo.
Er det forkert af mig at give dig penge? Jeg er bare så ked af det.
Det gør ikke noget.
Chum, hold så op!
Jeg beklager rodet...
men vi skal holde et velgørenhedsarrangement i aften.
Sæt jer her.
Ja, det er fint.
Bare smid den.
Det er min kusine.
Hun forstår en del engelsk...
men taler det ikke så godt.
Hun bor i den ejendom, jeg bestyrer.
- Hvem af jer har søgt jobbet? - Det har hun.
Du er gudeskøn.
Det var ikke en kompliment, men en anklage.
- Mor! - Fortsæt bare.
Undskyld. Det er min datter Bernie...
og min mor Evelyn Wright.
Vil I ikke ind i skyggen?
Hvad med noget solcreme? Jeg har en faktor 70.
Hun elsker sol.
Hov, vi har samme bluse på. Fede vibrationer.
Hvad med noget limonade?
Nej tak.
Nå, men så lad os bare sludre lidt.
Jeg har to børn. Min mand er kok. Superdygtig. Som om det gør mig til noget.
- Han arbejder om aftenen, så... - Arbejder De?
Ja. Nej. Ikke lige nu. Hvorfor spørger du om det?
Altså, jeg arbejdede i et designfirma...
som gik nedenom og hjem.
- Så nu er jeg hjemmegående husmor. Gisp! - Stort gisp.
Jeg har to børn: Georgie på ni og Bernie her.
Jeg kan godt lide, at huset er ligesom mig.
Jeg er afslappet, men samtidig pertentlig.
Her er vi på fornavn med hinanden.
Men jeg holder meget af mit hjem.
Undskyld. Du har slet ikke tid til at oversætte.
Hvad hedder du?
Llamo? Det er et af mine fem spanske ord.
Flor Moreno.
Flod?
Flor.
- Flod. - Nej, Flor.
Flod.
Flor.
- Det betyder "blomst", ikke? - Jo.
Flod. Der, hvor du vasker dit tøj, ikke?
Er det mig, der er stokdøv?
Hvad sagde hun?
At du skal krølle tungen. Så skal du nok lære det. Hun siger...
det er svært for mange amerikanere...
så det er rigtig flot, at du gør dig sådan umage.
Hun forstår mig.
Flor.
Tungnem, men stædig.
Det, du gjorde der, er netop det, børnene har brug for.
Tålmodighed og opmuntring.
Så er der lønnen.
- Jeg smutter. - Elsker dig.
Du skal arbejde seks dage om ugen, syv, otte, tolv timer om dagen.
Du skal holde hus og køre børnene rundt.
Hvad vil du have om ugen?
Det, du synes er rimeligt.
Nej.
Hvis man kræver for lidt, værdsætter man ikke sig selv...
og hvis man kræver for meget, udnytter man situationen.
Tusind dollars.
Det var for sjov.
650 dollars.
Velkommen i familien.
Nu skal jeg vise dig rundt.
Jeg vidste ikke, at min mor konstant havde bekymret sig om penge...
før jeg for første gang så hende så økonomisk fri.
Et bord til to.
- Vi skal fejre noget. - Denne vej.
Er det her godt nok?
- Tak. - Selv tak.
Velbekomme.
Tak.
Det er dyrt.
Undskyld.
Herrerne derhenne vil gerne byde Dem på en drink.
Tak.
- Nej tak. - Okay.
Jeg forstår ikke.
Det her er vildt pinligt.
Min mor siger, du skal spørge dem, hvem de tror, de er.
Kan de ikke se, jeg er sammen med min datter?
Godt.
Hun sagde: "Hvem tror I, I er?"
Hun er jo sammen med sin datter. Sin meget unge datter.
Jeg kommer venstre om.
Venstre.
Godmorgen, Flor. Vi ses.
Hej. Smag.
Du må gerne overveje at stå op.
Du behøver ikke stå op endnu, men overvej det lige.
Ja ja.
Den smager simpelthen fantastisk.
Mindre kan også gøre det.
Jeg er glad for, at du kan lide den.
Men du bør nok holde dig fra dem.
Nej!
Nej! Du må aldrig nogensinde spille bold med Chum.
Jeg er ikke vred. Jeg siger det for din egen skyld.
Jeg er bare hensynsfuld.
Du skal ikke tage bolden fra hunden. Du skal ikke kaste bolden.
Du må aldrig spille bold med hunden. Aldrig nogensinde.
Værsgo. Gider du lave noget kaffe?
Derhenne.
- Nu? - Ja, så er det op.
Far?
Er du lige så vred på mig som mor?
Nej, det er jeg ikke, Georgie.
Er du vred på mig?
- Nej. - Godt.
Lad os håbe det.
Når det gælder børnene, er vi nødt til at være enige, John.
En fælles front. Konsekvent opdragelse.
Er du klar over, hvor mange bøger jeg har læst om opdragelse?
Deb, vi har altid haft en god fornemmelse for hinandens holdninger.
Hvad var det helt præcis, du sagde til Georgie?
"Nej, jeg er ikke vred."
Helt.
Skurk.
Hold nu op.
Hvorfor tager du sådan på vej? Det skal nok gå.
- John? - Ja.
Tror du bare, du kan tage mig på brystet...
-og så er problemet løst? - Det plejer da at virke.
Nå, men lige nu gør det mig rasende.
Forkert bryst.
Jeg forstår dig godt.
Begynd nu ikke med den rolige stemme.
Det betyder meget for dig. For os.
Jeg vil bare gerne være ærlig over for Georgie.
Det her er ikke et skænderi, skat.
Jo, det er.
Vi skændes, John. Endelig er vi rigtig oppe at skændes.
Så hold op med at være så flintrende fattet.
Gudfader bevares! Frels mig.
Jeg vidste ikke, Deb havde ansat nogen.
Er det dig, der skal hjælpe os med huset og ungerne?
Arbejder du her uden at kunne et ord engelsk?
Hun skal jo bare ringe 112 og trykke 2 for "spansk".
Det er...
Flor, det er Georgie og John. John, det er Flor.
Flor.
Perfekt. Jeg kører Georgie i skole.
Nej, det gør jeg. Jeg sætter Flor ind i tingene.
Flor, kommer du med mig?
Kom.
- Hun er vred. - Det går nok. Deb?
- Ja. - Du elsker mig.
- Det er ikke det bedste sted at stå, du. - Det var min skyld.
Undskyld.
Det er okay. Du hedder Alex, ikke?
Velkommen til.
John, jeg har noget vigtigt, jeg skal fortælle dig.
Pis!
Victor har genkendt en af madanmelderne.
- Hvorfra? - The Times.
Hun er vel udelukkende i byen for at spise her.
Hvis du er nervøs, så gå en tur.
Jeg går med dig. Jeg kan nogle vejrtrækningsøvelser.
Skulle jeg være nervøs for at lave mad?
Det er ikke det.
Jeg har arbejdet på et sted i New York, som fik fire stjerner.
Så er man godt på vej til at blive nogle rigtige røvhuller.
Folk ændrede deres accent.
Stedet mistede sin ånd, hvis I forstår, hvad jeg mener.
- Nej. - Jeg er fuldstændig enig.
Jeg beundrer dine holdninger og vil gerne tage dem til mig.
Hvad skal jeg håbe på?
Tanken om en enkelt stjerne gør mig svimmel...
men har man først fået fire, kan det kun gå ned ad bakke.
- The Times kunne godt lide forretten. - Ved du, hvad det bedste ville være?
3 3/4 stjerner. Det ville være helt perfekt.
Så er man god, men ikke så god, at man bliver skuffet over...
den næstbedste placering.
Folk har respekt for én.
Forretningen kører stille og roligt.
Man er ikke kendt af alle og får lov til at passe sig selv.
En god, tryg tilværelse.
Tør dem.
Jeg står henne ved alle vitaminerne, og så kommer hende hip-hoppigen ind.
Det var en dejlig overraskelse. Vil du smage?
Hvad er det nu, hende hip-hoppigen hedder? Grammyer!
Hun er berømt. I unge kender hende. Pokkers.
Takket være sprogbarrieren kommer jeg ikke til at kede dig.
Nå, men så sagde hun:
-"Er du ikke Evelyn Wright?" - Er det rigtigt?
Bare det at hun kunne huske mig fra de gamle pladeomslag.
Og så sagde hun:
- Hvad er det nu, hun hedder? - Hold nu op.
- Det gør historien meget bedre. - Den er god alligevel.
Hun sagde:
"Hver gang jeg synes, det hele er
Undskyld mit sprog, eller rettere hendes sprog. "den værste gang p...
"sætter jeg en af dine plader på."
Hvor sødt.
Her går man rundt og synes, at ens liv er ynkeligt...
og så er der nogen, der finder styrke i det.
- Forstår du det? - Ja, det tror jeg.
Mor! Klokken er ikke engang tolv.
- Det skal nok gå. - Jamen jeg ved ingenting.
Tænk dig om.
Den præsident...
som mange mener var skyld i Depressionen.
Aner det ikke.
- Et støvsugermærke. - Hvad?
- Jeg har det. - Hoover.
Jeg sagde, jeg havde det.
Nu ved jeg ikke længere ingenting.
Hoover blev efterfulgt af?
Jeg er totalt blank, men det er også min egen skyld.
Jeg har brugt al min tid på matematik, og jeg dumper nok alligevel.
Hold nu op.
Vedkommende fik ikke altid ros.
- Hvad mener du? - At ikke alle kunne lide ham.
Roosevelt.
Hvis jeg vidste det om ham, havde jeg kunnet svare.
Vi har været ude at købe tøj.
- Hvordan har jeg gjort mig fortjent til det? - Der var udsalg.
Jeg gik helt amok.
Hun har brug for lidt opmuntring.
Det skal du ikke sætte sammen.
Medium?
Hvad nu?
- Medium. - Hvad nu?
Hvad foregår der?
Det skal nok lykkes for dig, og så bliver du så smuk.
Skat. Du skal nok få tabt dig.
Ved du hvad, mor?
Jeg er glad for, at du ikke kom tidligere hjem, for...
så havde jeg ikke kunnet fortælle dig...
at din evne til at give gaver...
ikke fortjener ros.
- Lille skat. - Undskyld mig.
Bernie?
Jeg vil gerne være lidt alene. Det er helt i orden.
Vi må vænne os til det her, hvis vi skal hjælpe hende.
Jeg venter på dig herude.
Hendes læge skred også ind over for sin egen datters vægt.
Har du aldrig brug for at være alene, far?
Jo.
Det er det, jeg mener med enighed, John.
Vi to er nødt til at være enige om tingene.
Nu har jeg brug for at være alene.
John, hun ligger lige mellem de to størrelser.
Skal jeg støtte hendes fornægtelse...
eller motivere hende til at tabe sig? Flor?
Jeg kan gå?
- Ja. - Jeg kører hende til bussen.
Undskyld, jeg ikke hjalp dig med døren.
Nej, jeg mente...
Min mor forstod ikke sin mandlige chef.
Han virkede oprevet over den måde, Bernice var blevet behandlet på...
Pis!
...men gjorde ingenting.
Jeg er træt af at undskylde fruen i huset.
Bernice skal til eksamen i morgen. Hun havde ikke brug for det her.
Hendes ansigtsudtryk, da hun fik alle gaverne.
Et øjeblik troede hun...
problemerne med hendes mor var væk.
Han virkede som en god mand...
men for én med erfaring med latinamerikanske machoer...
var han lige så følelsesladet som en mexicansk kvinde.
Hun anede ikke, hvordan hun skulle tackle det, så hun flygtede.
Hvad laver du? Jeg kører stadig.
Jeg kører dig hen til stoppestedet.
Jeg kører dig helt derhen.
Jeg kører dig.
Så er vi her.
En besynderlig køretur.
Undskyld.
Nu må du gerne stige ud.
Hej, hej.
Min mors anmodning kom bag på mig.
Hun var begyndt at slække...
på sin egen regel om ikke at involvere sig i Claskyfamiliens liv.
"Prøv det."
Prøv.
Nej, "bare prøv det."
Bare prøv det.
Bare.
Der er særligt én kulturforskel...
jeg gerne vil studere på Princeton.
Jeg mener, amerikanske kvinder...
har samme forhold til vægt som latinamerikanske kvinder.
De ønsker også en harmonisk skikkelse.
Når dette ønske må vige pladsen...
for modeluner...
bliver kostfikserede amerikanske kvinder...
bange for alt, hvad der har med kurver at gøre:
Lidenskab. Lyst.
Sex. Mad.
Moderskab.
Alt det bedste i tilværelsen.
Hun har god smag.
Bare prøv det.
Hvornår har du lært engelsk?
Bare prøv det.
Det er for stramt.
Bernice, bare prøv det.
Det er for småt. Jeg er for stor.
- Bare prøv det. - Okay.
Så kan du selv se.
Tak.
Herlig måde at starte dagen på.
Verdens slankeste mexicaner lærer sin første sætning...
og bruger den for at få mig til at skrue mig...
ned i...
- Den passer. - Okay.
Det var ingenting.
Tak.
Hvad blev der af "Mester Jakob" og "Lille Peter Edderkop"?
Hver gang han har mareridt, lærer jeg ham én af mine gamle sange.
Så er der en grund til, at han har mareridt.
Men jeg behøver ikke synge dem for nogen.
Nej, det er du vel ikke meget for.
Hvor mange solgte du af den sang?
Han vil gerne vide sådan noget.
Hun var vildt populær.
Så er det nu.
76.000. Og det er meget for en jazzplade.
Restaurantguiden
Du gode gud!
For fanden da!
Far!
Hvorfor skriger du?
Hvorfor skriger du ikke?
Jeg skal lige komme mig over chokket.
"John Clasky."
- Nej. - Jo.
"John Clasky, der som 25årig...
"satte sit præg på restaurationsverdenen i New York...
"dukker nu op igen som en ung og sikker veteran...
"der tør kaste sig ud i nye sammensætninger."
- Far. - Din søster taler.
"Hans forretter er vovede...
"på en afslappet måde."
Det er fantastisk, far.
Her er det.
"At spise på denne lille, engagerede restaurant...
"giver én mod på at glemme al forsigtighed.
"Med andre ord:
"John Clasky er den bedste kok i USA."
- Hvor læste du det flot. - Ja, perfekt, far.
Fire stjerner, John.
Du ser helt anderledes ud.
Hvad mon mor gør?
Jeg har læst det!
Det må jeg sige. Hvad sker der?
Jeg er bare så glad på dine vegne. Du har arbejdet så hårdt.
Hold da op!
Bare rolig. Jeg venter.
Tjekket.
Sikken vi kan.
Mine damer og herrer, en mor til to. Se lige her.
Du ser godt ud.
Du er så smuk, at det er for langt ude.
- Dig kan jeg godt lide. - Jeg elsker dig.
Kom så.
Du har ikke engang brug for mig, vel?
Kom bare i gang. Så kører det.
Sådan!
Nej, nej, nej.
Nu må du ikke blive ked af det. Du havde det lige så sjovt.
Op med humøret, Deb.
Hvad skal jeg stille op med mig selv?
Nej, ikke endnu.
Fantastisk sex.
Det er John Clasky.
"Jeg læser din fine anmeldelse."
Jeg læser din fine anmeldelse.
- Fint. - Ikke indtil nu.
Undskyld, hvordan har du det?
Jeg har det fint.
"Op med humøret."
Op med humøret.
Ja, ja.
Tillykke. Godt arbejde.
- Jeg skal lige tale med dig. - Okay.
- Du fortjente det. - I var gode.
Tillykke. I har alle sammen knoklet.
- Hvad er der? - Jeg har fået tilbudt at åbne mit eget sted.
Alle vil skyde penge i mig, nu da de har læst anmeldelsen.
Jeg kan ikke beholde de her arbejdstider uden dig.
Jeg kan ikke have et ordentligt liv uden dig.
Der gav jeg dig vist nogle gode forhandlingsmuligheder.
Har du opgivet 20% af restauranten...
uden at diskutere det med mig først?
Jeg var nødt til det, ellers ville jeg miste ham.
Og så ville jeg ikke have tid til familien.
- Jeg eksisterer ikke. - Jo, du gør.
Og jeg, som gik og ventede på det rette tidspunkt til at spørge dig...
om vi ikke skal leje et hus sommeren over.
Tidspunktet bliver vist ikke bedre.
Mor, ejendomsmægleren er her. Kommer du?
Okay, så ses vi senere.
- Jeg hedder Mike. - Deborah.
Der er et skønt sted, som lige er kommet på markedet.
Jeg bliver aldrig en af de piger, hvis hår...
flagrer helt rigtigt i en cabriolet.
Kør sædet frem.
Lidt mere. Sådan.
Du er vist en værre én.
Se lige.
Er det ikke skønt?
Hvor er det smukt. Helt utroligt.
Hvad hedder det på spansk?
Det her er dit værelse.
Jeg skal nok gøre det rigtig hyggeligt.
Har du spurgt hende, om hun kan bo her?
Der går ingen bus hjem til hende...
så det afgør vel sagen.
Hallo! Ghettoen eller Carbon Beach?
Hvad skal man dog vælge?
Kom nu, det bliver fantastisk.
Jeg finder nogen, der kan forklare dig det.
Du er nødt til at lære engelsk. Hvorfor vil hun ikke lære engelsk?
Jeg må lære at sige "du må lære engelsk" på spansk.
Undskyld.
- Undskyld, taler du engelsk? - Ja.
Vil du oversætte noget for mig?
Selvfølgelig.
Til hver en tid.
Jeg har lejet et hus sommeren over.
Hun skal overnatte i huset, for der går ingen busser.
Desværre.
Hvorfor?
På grund af hendes datter.
Har du en datter?
Hvorfor har du ikke fortalt det?
Det er da skørt, at jeg ikke ved det.
Du skal ikke oversætte sidebemærkninger.
Hun siger, hun ikke kan bo her...
-på grund af sin datter. - Det forstod jeg godt.
Sig til hende, at hendes datter også kan bo her.
Når hun ikke har fortalt os om sin datter...
værner hun tydeligvis om sit privatliv.
Hun kan da godt bo derhjemme.
Jeg kører hende bare hjem om aftenen.
Lad os skåne verden for dig bag rattet.
Hvad gør vi?
Jeg beklager, men det er altså nødvendigt.
Det er bare sommeren over.
Jeg vil ikke miste dig, men...
Hun sagde ja til at bo her.
Cristina!
Malibu! Malibu!
Første gang man ser naturens skønhed som privat ejendom...
og havet som folks baghaver, bliver man helt overvældet.
Jeg vidste ikke, at Gud havde en legetøjsforretning for de rige.
Strandene er helt rene. Hvor er her smukt.
Tre måneder.
Skal vi være her i tre måneder?
Skal vi bo ved den her strand i tre måneder? Det er for vildt.
Skal vi gå ned og bade?
Flor! Sikke en bedårende pige.
Du kunne tjene en formue som rugemor.
Kom og hils på de andre.
Jeg hedder Deborah. Det er min datter Bernice.
Det er Georgie...
og min mor, Evelyn Wright.
Ingen sammenligning, tak.
Den gider jeg ikke engang kommentere.
Min mor siger, vi vil gå ind og pakke ud.
Ja, gør I bare det.
Tusind tak, fordi jeg måtte komme.
Jeg skal have lavet et fiskefad af sådan nogle glasskår.
Små stykker glas, som havets sand...
har slebet gennem årene.
Hvis I går ud og leder...
får I 50 cent for hvert stykke, I finder.
I får en dollar for de stykker, der er større end det dér.
I får fem dollars for de stykker, der ikke er brune, klare eller grønne.
Behøver vi?
- Kom nu. - Af sted.
Efter dem.
- Må jeg være med? - Ja, selvfølgelig.
Tak.
Cristina! Jeg er heroppe. Herovre.
Kære Flor. Jeg har tilladt mig at låne din datter. Hilsen Deborah.
Hvad er der?
Hun er oppe at køre over det her.
Flor?
Undskyld.
Du må virkelig undskylde.
De er snart tilbage.
Du behøver ikke arbejde. Giv mig det.
Værsgo.
Tak.
Deb begik en fejl.
Jeg forstår godt, hvordan du har det.
Forstår du overhovedet, hvad jeg siger?
- Nej. - Godt. Hedder det simpético?
Uno memento. Nej, det er italiensk.
Jeg beklager virkelig det, der er sket.
Du skal bare vide...
at det er jeg ked af. Virkelig.
Jeg mente ikke...
Jeg mente bare et almindeligt undskyld.
Nu tager jeg på arbejde.
Tusind millioner trillioner tak.
Hold op med at takke mig.
Jeg nød at have selskab.
Loppemarkedet var så...
Jeg ved slet ikke, hvad jeg skal sige.
Der var så mange ting...
og du vidste så meget om dem alle sammen.
Og den måde, du fik priserne ned på.
Jeg synes bare, du er...
- Nej, glem det. - Sig det bare. Jeg kan godt tage det.
Jeg synes bare, du er...
den mest fantastiske hvide kvinde, jeg nogensinde har mødt.
Hvor var det rart at høre.
Absurd, men meget værdsat, Cristina.
Tusind tak. Jeg morede mig virkelig.
Det har været en helt vildt god dag.
Er der sket noget?
Sig til hende, at det kan vaskes ud.
Ikke lige nu.
Hvad nu?
Du kan ikke bare stadse en andens barn ud.
Hold nu op. Ellers begynder jeg også.
Hvorfor flipper Flor sådan ud?
Skyd mig, hvis jeg nogensinde bliver så vanskelig.
Du kan ikke bare tage min datter uden min tilladelse.
- Hvad er det? - Til dig.
Fra?
Du er ikke dig selv.
Det her er skrevet i vrede.
Sov på det. Du kan give mig det i morgen, hvis du vil.
Men det vil du nok ikke, når du er faldet lidt ned. Sov på det.
- Tag brevet, Deborah. - Sov på det.
Hun ville ikke have, vi skulle vide, hun havde en datter...
og den allerførste dag tager du pigen med uden at spørge.
- Det er da lidt... - Hvad?
Ufølsomt? Elitært?
Narcissistisk? Uansvarligt? Perverst? Hvad?
Dumt.
Hvornår er der nogen i det her hus...
i det her liv, der begynder at tage hensyn til mine følelser?
Jeg ville bare sørge for, at pigen følte sig velkommen.
Der er ingen grund til at granske i det.
Jeg er kommet videre, og det er Flor sikkert også.
Det er overstået, så tag og drop det, kammerat.
Nu har jeg sovet.
Jeg er flad.
Det skal du ikke tænke på. Du behøver ikke betale mig.
Det var bare for sjov.
- Sig til, når du har talt dem. - Jeg har allerede talt dem.
Mange gange. Jeg har talt hele natten.
Hvad skylder jeg dig så?
640 dollars.
Ja så?
Jeg er virkelig ked af det.
Jeg ved ikke.
Hvad siger du til, at vi kigger på det i morgen?
Du sagde selv, at...
Det ved jeg godt.
Nu kan jeg pludselig huske det hele. Jeg skal bare lige tackle det.
Jeg kommer lidt senere hjem. Deb.